Kuuntele!
Tuuli kertoo tarinan.
Yggdrasililla, maailmanpuulla, on juuret maailmojen keskellä, -
Asgårdissa, jumalten valtakunnassa.
Täällä asuu yksisilmäinen Odin, jumalten kuningas, -
ja mahtava ukkosenjumala Tor.
Asuinpaikassaan Asgårdissa jumalat kokoontuvat Valhallaan.
Siellä he vastaanottavat ihmisten rukouksia ja ylistyksiä, -
jotka antavat jumalille voimaa ja elämää.
Valhallasta Odin tarkkailee maailman kolmea valtakuntaa -
ja lähettää korppinsa noutamaan uutisia kaukaisista maailmoista.
Kauhistuttavasta Udgårdista, -
jossa asuvat peikkomaiset olennot, jätit, -
pimeyden ja kaaoksen valtiaat.
Ja Midgårdista, ihmisten maailmasta, -
mahtavien viikinkien ja uuraiden talonpoikien asuinpaikasta.
Vaan jumalten valta ja loisto eivät ole enää entisellään.
Pitkä sota jättiläisiä vastaan on syössyt Valhallan pimeyteen.
Pimeyteen, joka voi johtaa -
Ragnarökiin.
Rakkaat jumalat, muuttakaa minut korpiksi, jotta voin lentää tieheni.
Kanna tämä talolle.
- Tjalf. - Minä tulen.
Ruusu ja Tjalf, tulkaa sisään!
Kiireesti!
Tjalf! Tule, tule!
Sisään!
Iltaa, talonväki.
Saatte majoittaa kaksi Valhallan mahtavinta jumalaa. Onnistuuko?
Tietenkin.
Mikä täällä haisee?
Kala... Kalapuuro.
Poika, nouse ylös. Tule tänne.
Mene ulos hakemaan polttopuita ja sytytä nuotio.
Sinä tyttöseni, tule tänne.
Mene ulos ja anna vuohilleni vettä.
Vau.
Menkää vanhempienne luokse, ihmislapset.
- Enkö saisi auttaa? - Menkää vanhempienne luokse.
Sinä myös.
Ole hyvä, tyttöseni.
Kuulkaa, ihmiset.
Voitte syödä lihaa mielin määrin.
Mutta ette saa murtaa luita.
Huomenna kerään luut ja nahan.
Ja kun heilautan vasaraani, -
liha muuttuu eläväksi.
Silloin vuoheni herää henkiin. Ymmärsittekö?
Syökää.
Haluatteko kuulla tarinan?
Eräänä päivänä Loke oli kävelyllä metsässä.
Hänen kulkiessaan metsässä -
pieni koiranpentu alkoi seurata häntä.
Se seurasi häntä koko matkan Asgårdiin asti.
Loke otti tietenkin pikku pennun mukaansa sisään.
Ja kaikki Valhallassa huolehtivat siitä.
Mutta pentu kasvoi ja kasvoi.
Pian kävi ilmi, ettei se ollut mikään koira, -
vaan susi.
Susi jatkoi kasvamistaan.
Tjalf, tule tänne.
Lopulta vain Tyr oli tarpeeksi rohkea syöttämään sitä.
Pian kävi ilmi, että susi oli Fenris.
Valat ennustivat, että pedosta tulisi jonain päivänä niin suuri, -
että se voisi nielaista auringon.
Ja sen jälkeen vallitsisi ikuinen pimeys ja talvi.
Onko hyvää?
Päätimme panna pedon ketjuun.
Vain jättiläiset kykenivät takomaan katkeamattoman ketjun.
Mikä sinusta tulee isona?
Alan hoitaa tilaa ja laajennan sitä.
- Se vaatii paljon voimaa. - Voimaa?
- Minä olen vahva. - Totta.
Syötkö luuydintä?
Luuydintä? Mitä se tekee?
Se tekee sinut vahvaksi. Hyvin vahvaksi.
- Mutta Tor sanoi... - Tor puhuu paljon.
Sellaisessa vuohessa on paljon luita.
Kuka muka huomaa, jos yksi luu puuttuu?
- Ei kai kukaan. - Ei niin.
Pantiksi meidän piti panna käsi sen kitaan, -
joten Tyrin täytyi panna kätensä pedon kitaan.
Ja samalla hetkellä, kun kiristimme ketjua...
Hauks! Se puraisi Tyrin käden poikki.
Et taida tohtia?
Tohdin.
Ja nyt Fenris-susi on kiinni Gleipnirillä -
eräässä luolassa Jotunheimissa.
Jos jättiläiset saavat suden käsiinsä...
Seurauksena on Ragnarök.
Kuka halvatun hulttio?
Ihmiset!
Ihmiset, tulkaa ulos! Heti paikalla!
Tulkaa ulos, minä sanoin!
Kuka mursi luun vuoheltani?
Enkö kieltänyt murtamasta luita?
Kuka mursi luun vuoheltani?
Kuka? Kuka sen mursi?
Minä.
Tiesin, että sinussa oli jotain vialla, pikku ihmispentu.
Tor, tiedät tuon ikäiset pojat. Millainen sinä itse olit?
- Kävellenkö me palaamme Valhallaan? - Pojasta voi olla hyötyä.
Sovitaan niin, että rangaistukseksi vuohen vahingoittamisesta -
hän saa lähteä mukaan Valhallaan palveluspojaksi.
Palveluspojaksi? Hän on aivan liian laiha.
Hän näyttää vahvalta. Siv kaipaa varmasti myös apua.
Sovittu siis.
Onneksi olkoon, poika. Kaikki eivät saakaan palvella ukkosenjumalaa.
- Ette voi viedä lastamme. - Hänen pitää jatkaa tilanpitoa.
Kiitätte minua vielä.
Tule.
Työnnät puukon tähän reikään.
Sitten leikkaat mahan auki.
Näetkö tämän? Leikkaat sen poikki.
Sitten vedät sisälmykset ulos. Nyt on sinun vuorosi.
- Miksi? - Koska minä lähden pois.
Isällä on huonot kädet, joten sinun täytyy opetella tämä.
Enkö voisi tulla mukaasi?
Perkaa tämä kala. Ota se käteen.
Yritä.
Työnnä puukko tästä, ja sitten...
Kyllä sinä opit.
Ehtisimmekö kysyä heiltä, voisitko jäädä?
Tämä on minulle myös suuri tilaisuus.
Ruusu, odota.
Ruusu.
Minun täytyy lähteä.
Minun tulee ikävä sinua.
Työnnä voimalla.
Vauhtia, poika.
Voimaa riitti luun murtamiseen, joten jaksat työntää vaunuakin.
Työnnä, vetelys!
Työnnä, kun minä käsken!
Voimakkaammin!
Luuletko olevasi kotona maatilalla? Työnnä!
Työnnä, kun minä käsken.
Työnnä nyt, ihmispentu!
Työnnä, vetelys!
Minähän sanoin, että hän on hyödytön.
No niin, poju! Vedä!
Ai!
Ruusu.
Mitä siellä vaunuissa tapahtuu?
Mitä teet täällä?
- Tarvitsette varmaan lisää apua. - Olet liian pieni. Palaa kotiin.
- Loke saattaa sinut kotiin. - Mitä? Enkä.
- Otetaan hänet mukaan. - Mukaanko?
Sivillä on varmasti käyttöä hänen pikku kätösilleen.
Tyttö on sinun vastuullasi.
Tule pois vaunuista. Nyt heti!
Miten saatoit jättää äidin ja isän? Sinun olisi pitänyt jäädä kotiin.
Tjalf, tule tänne.
Hän on sinun vastuullasi. Onko selvä?
Missä viivyitte? Olemme odottaneet teitä.
Keitä nuo ovat?
Ihmislapsia, pitkä juttu. Mitä on tapahtunut?
- Hän lupasi, että ketju kestäisi. - Fenris?
- Sanoin vain, mitä kääpiöt sanoivat. - Sama se. Sinä lupasit.
- En tiedä, mistä puhut. - Tietenkin tiedät.
- Keitä salissa on? - Kaikki.
Tulkaa tänne.
Tapahtuipa mitä tahansa, te pysytte vaiti.
Kukaan ihminen ei ole puhunut eikä saa puhua jumalten salissa.
Ymmärsittekö?
Pysykää takanani.
Fenris-susi pääsi vapaaksi. Jättiläinen katkaisi ketjun.
- Jättiläinen? - Niin.
Sen on täytynyt livahtaa rajan yli.
Ehdotan lisää vartijoita Asgårdiin.
Sekö muka on joskus pitänyt jätit poissa?
Se susi on saatava kiinni. Jos jättiläiset löytävät sen, -
se tietää nykyisen maailman loppua.
- Missä susi on, Tyr? - Syvällä metsässä.
Meidän täytyy lähteä sinne etsimään.
Tor, näin kävi vain siksi, että sinä olet aina poissa.
Balder, sinun pitäisi olla enemmän sotatantereella kuin peilin edessä.
- Silloin et tarvitsisi minua. - Balder on oikeassa, senkin hölmö.
Vaeltelet ympäriinsä ja juot itsesi humalaan.
Piittaatko meistä muista enää ollenkaan?
Ja noin sanoo kaljupäinen raajarikko, -
jonka tärkein työ oli estää pedon karkaaminen.
Kaljupäinen, yksikätinen raajarikko, -
jonka armeijan tulee pitää huolta, ettei Asgårdiin tule jättejä.
Mikä sinua vaivaa, senkin itserakas, juoppo vuohikuski?
- Etkö piittaa Valhallasta? - Varo sanojasi, Tyr.
Sinulle tärkeää ovat vain ruoka, sima ja naiset.
Olen seurannut tietäsi tänne, mutta matkasi on vasta alussa.
Kohtalolla on suuria suunnitelmia varallesi. Älä luovu toivosta.
Ole rohkea. Äläkä milloinkaan menetä uskoa itseesi.
Minäkö?
Istukaa alas.
Vielä yksikin sana, niin leikkaan kielenne poikki.
Tor, pidä orjasi kurissa.
Teidän täytyy ottaa se susi kiinni ja panna se liekaan.
Teidän on lähdettävä jahtaamaan sitä.
Rupea nukkumaan. Meidän on oltava pirteitä aamulla.
Älä luovu toivosta. Ole rohkea.
Kohtalolla on varallesi suuria suunnitelmia. Luota aina itseesi.
Mikä tuo on?
Mene pois! Käskin häipyä!
Se on vain Kvark. Älkää pelätkö häntä.
- Kuka hän on? - Hölmöläinen.
Loke hävisi vedonlyönnissä, ja saimme hänet vaivoiksemme.
Peratkaa kaikki kalat. Tor tulee myöhemmin aterialle.
Pane toimeksi, Ruusu.
Koko mökki pitää siivota. Kvark, painu nurkkaan siitä.
Vauhtia! Sangot ovat tuolla.
Kvark!
- Tässä! - Tässä, ole hyvä.
Täytä sarveni! Liikettä kinttuihin.
Sika!
Et puhu tuolla tavoin isännällesi.
- Kohtelette meitä kuin orjia. - Te olette orjia.
Anteeksi. Siskoni on välillä aika uppiniskainen.
Enkä ole!
Haluan kotiin.
Liian myöhäistä nyt. Itsepä änkesit mukaan.
- Minulla on ikävä äitiä ja isää. - Lopeta.
Meitä kohdellaan kuin orjia, Tjalf. Katso nyt petiämme.
- Kuulostat kiittämättömältä. - Paraskin puhuja.
Sinä olet poika. Sinä perit tilan.
Minä saan vain pestä pyykkiä ja laittaa kalapuuroa.
- Nyt sinun ei tarvitse. - Kylläpäs.
Teen samaa työtä täällä.
Ruusu...
Yritä käsittää, että tämä on upea tilaisuus.
Kaikki uneksivat saavansa palvella jumalia.
Ehkä me jonain päivänä saamme yhtä suuret voimat.
Täälläoloomme on syy, jota meidän ei tarvitse tietää.
- Mitä teet? - Hiljaa. He nukkuvat.
- Käy makuulle. - Lähdetään pois täältä.
Meillä ei ole mitään tekemistä sen suden kanssa.
Selvä, lähde sitten.
Tjalf. Tjalf, tule.
Meidän täytyy mennä.
Tule.
Kvark. Sinä jäät tänne. Menemme kotiin, etkä sinä tule mukaan.
Emme voi ottaa sinua mukaan.
Palaamme kotitilallemme, jossa asuu vain ihmisiä.
Tule, Ruusu.
Häivy, senkin pikku rotta! Emme halua sinua mukaan.
Miksi puhut hänelle tuolla lailla?
Katso häntä. Hän on ilmiselvä jätti.
Tässä sateenkaari päättyi.
Ruusu.
Etkö lähde mukaan?
Tämä on surkea ajatus. Meidän täytyy palata Torin luokse.
- Ei ikinä. - Ajattelitko jäädä tänne asumaan?
En, mutta haluan kotiin äidin ja isän luokse. Kotitilalle.
Tor on nyt meidän isämme.
Et ole oma itsesi, Tjalf.
Lähdetkö mukaani?
Hyvä on.
Tjalf!
En ole tehnyt mitään!
Kuinka julkeat puhua jättiläisten kuninkaalle?
En tiennyt, että hän oli kuningas. Antakaa minun mennä.
Kerro, kuka olet ja mitä teet täällä.
Nimeni on...
Nimeni on Tjalf, ja palvelen ukkosenjumala Toria.
Toria? Päästä hänet.
Olen Midgårdista.
- Olet siis ihmislapsi? - Pelkkä ihminen.
- Miksi "pelkkä"? - Ihmiset ovat jumalten alamaisia.
Tulitko tänne yksin, Tjalf?
En, sisko tuli kanssani.
- Ruusu. - Ihmistyttö?
Ehkä hän on valon lapsi.
Oletko janoinen, Tjalf?
Kiitos.
Tjalf...
Haluaisitko tulla yhtä vahvaksi kuin jumala?
Haluaisin. Voisinko?
Jos tulet mukaani kotiini Udgårdiin, voin auttaa sinua.
En voi. Pitää palata Torin luokse.
Haluat siis mieluummin palvella muita?
Etkö haluaisi mieluummin muiden palvelevan itseäsi?
Tule mukaani.
Tadaa!
Mitä teette täällä? Kvark, tiedät, että täällä on vaarallista. Ulos!
Tämä ei ole mikään leikkipaikka!
- Kuinka typeriä te oikein olette? - Rauhoitu, Tor.
- Missä poika on? - Eikö hän ole kanssasi?
Näyttääkö muka siltä, että hän olisi kanssani?
- Hän lähti kohti Valhallaa. - Mihin suuntaan?
Tuon metsän läpi.
Siellä on jättien maa. Jos hän lähti sinne, jätit nappasivat hänet.
Meidän täytyy löytää hänet.
Meidän on tehtävä jotakin. Etkö sinä ole jumala?
On liian myöhäistä. Tuskin näet veljeäsi enää.
Tyr.
- Mitä teette täällä? - Olemme susijahdissa.
- Onko löytynyt jälkiä? - Ei yhtäkään koko päivänä.
Mitä teet tuon kanssa?
Olemme menossa kotiin.
Varokaa!
Fenris!
Olkaa valmiit!
Lähellä minua!
Juoskaa!
Miten tiesit, että susi oli siinä?
- Minä vain aistin sen. - Aistit? Miten?
Kun se on lähellä minua, pystyn aistimaan sen kehossani.
Millainen olit nuorempana?
Näitkö unia, joissa puhuit eläinten kanssa?
En, se... En.
Entä talonne ympäristössä?
Oletko koskaan löytänyt kivikehiä tai kivimuodostelmia?
Olen tehnyt sellaisia itse.
Näytä minulle.
- Kuka sinulle on opettanut tuon? - Olen itse keksinyt sen.
Loke, herää. Minulla on näytettävää.
Tyttö pinoaa kiviä vanhojen ennustusten mukaisesti, -
ja hänellä on aivan erityinen suhde luontoon ja eläimiin.
Mutta hän on ihmislapsi.
Tiedän, siinä ei ole mitään järkeä.
Ne vanhat ennustajavaimot eivät olleet väärässä.
Tuo tyttö ei voi olla hän.
Yli 3 000 vuotta sitten Yggdrasilin tuleva kuningatar katosi.
Valat ennustivat, että hän palaisi takaisin Valhallaan, -
kun aika olisi täysi, valon lapsena.
Jumalolentona.
Oletko se sinä?
Minä olen vain ihminen.
Juuri niin. Ja siksi se ei pidä paikkaansa.
- Yritin kävellä sateenkaarella. - Miten se sujui?
Se ei tullut esiin.
Bifrost tulee esiin vain, kun jumala astuu sille.
Miksi halusit Midgårdiin?
- Halusin kotiin. - Ja hänkö muka olisi valon lapsi?
Jos olisit nähnyt hänet Fenrisin edessä, et puhuisi noin.
Lapsilla voi olla hyvä vaikutus eläimiin, vai mitä, Tor?
Se on hän.
Viekää tyttö pois täältä!
Liian moni ihminen on puhunut tässä salissa.
Odin...
En ole koskaan ennen vastustanut sinua, -
ja tiedän, ettei kukaan teistä pidä minua minään suurena ajattelijana.
Mutta tällä kertaa olet väärässä.
Lupasit, että minusta voisi tulla jumala.
Tietenkin.
Juo.
- Pitääkö minun juoda tämä? - Siinä on maagisia yrttejä.
Me kaikki juomme sitä.
Se vaikuttaa. Tunnen sen.
Se vaikuttaa. Tunnen...
Nyt vain odotetaan, että tyttö tulee hakemaan hänet.
Lepää hetki. Minä vartioin sinua.
- Annammeko hänen tulla tänne? - Tule, Kvark.
Ruusu...
Ruusu.
Kuulen synkän henkäyksen.
Valhalla ei ole koskaan ollut näin heikko.
Jumalten yhteishenki on hiipumassa.
He pakenevat velvollisuuksiaan ja pettävät heitä rukoilevat ihmiset.
Pitkään olen odottanut valon lasta, joka pelastaisi Valhallan.
Katso.
Luulen, että sain sen Friggiltä. En ole varma.
Oletko nähnyt painajaisia?
Mitä muuta ennustus kertoo?
Ennustuksen mukaan Fenris on jonain päivänä niin iso, -
että se voi nielaista auringon, jolloin pimeys ottaa vallan.
Tämä on Tjalfn.
Missä hän on? Onko hän elossa?
Tuonneko?
- Korppi osoitti etelään. - Udgårdiin päin. Jättien maahan.
- Et ikinä pääse sieltä elossa. - Olkoon se sitten kohtaloni.
Älä luule, että voisit itse arvata kohtalosi.
Meidän täytyy mennä Udgårdiin.
Skrymer, päästä meidät Udgårdsloken puheille.
Pysyttele takanani.
- Tervetuloa. - Tapaamme jälleen, Udgårdsloke.
Mikä teidät toi näille kulmille?
Tulimme hakemaan hänet.
Ja kuka on tämä herttainen pikkutyttö?
- Olen hänen sisarensa. - Ihmislapsi.
Tulin hakemaan...
Anna ihmispoika meille, niin säästyt lisärettelöiltä.
Saatte pojan, jos suostutte kisaan.
- Emme suostu. - Me kisaamme.
Kisaat ilman Mjölneriä. Vai etkö kenties tohdi?
En lähde täältä ilman veljeäni.
Siirtykää! Käskin siirtyä!
Älä katso häntä silmiin.
Mistä kisaamme?
Jos olet yhtä kova juomaan kuin minä, -
pystyt myös tyhjentämään juomasarveni yhdellä kulauksella.
Juomasarven? Voin luvata, että pystyn.
Nyt näytän teille, miten Valhallassa juodaan.
Kieltäydyn häviämästä jätille! Haluan uuden kisan! Nyt heti!
Olkoon niin, ystäväiseni. Saat uuden tilaisuuden.
- Väännä kättä kuningattareni kanssa. - Et ole tosissasi.
Pelkäätkö?
Tule tähän, ystäväiseni.
Nyt riittää!
En lähde, ennen kuin joku suostuu kaksintaisteluun.
Kuka taistelee Toria vastaan? No?
Vanha vaimo? Pilailetko kustannuksellani?
Hän on äitini.
Tule, Tor.
En taistele vanhoja naisia vastaan.
Mutta voit saada tanssin.
Juokse, Ruusu! Juokse!
Skool.
Skool, Freija.
Enkö kieltänyt sinua tulemasta enää tänne?
Tjalf, Loke ja Kvark ovat vankina Udgårdissa. Tor tanssitti kuolemaa.
- Häivy. - Odin...
Anna nuoren neidin sanoa sanottavansa.
Tor on kuollut!
Se ei voi olla mahdollista.
Totta se on.
Milloin oikein lakkaamme puhumasta ihmisten kanssa?
Katkaisenko kaulasi, pikku rotta?
Kuinka julkeat puhua Odinille tuolla tavalla?
Hän osaa kävellä itse.
- Hän on valon lapsi. - Hän on ihminen.
Pikku tyttö Midgårdista ei tule sanelemaan meidän kohtaloamme.
Hän tekee jo niin. Muutos on meneillään.
Ilman ihmisiä emme ole mitään. He täydentävät meidät. Tiedät sen.
Kukaan ei halua myöntää, millainen valta heillä on meihin.
Sinun on aika tehdä niin. Ainakin omasta puolestasi.
Olin väärässä.
Olet valon lapsi. Olemme tukenasi, Ruusu.
Ragnarök uhkaa meitä. Vain me voimme estää sen nyt.
Meidän on mentävä jättien linnaan ja herätettävä Tor.
Vain hänen vasaransa voi kukistaa Udgårdsloken.
Ruusu, pysy takanamme, kunnes sisäänkäynti on vapaa.
Tule!
Balder!
Tor!
Tor! Tor!
Herää.
Tor! Tiedän, että olet elossa.
Herää. Tiedän, etteivät jumalat voi kuolla.
Uskon sinuun, taivaan jumala, ukkosenjumala Tor.
Juokse. Juokse. Mene!
Mjölner!
Odin!
Tule tänne!
Tule tänne, lapsi!
Tjalf!
Tjalf. Tjalf.
Mjölner!
Tjalf...
Mjölner!
Tjalf. Tjalf.
Tjalf.
Odin.
Ruusu.
Meidän täytyy lähteä! Tulkaa!
Kvark!
Varokaa!
- On päästävä turvaan. - Entä Kvark?
- Unohda se hölmö jätti. - Hänet on saatava mukaan.
- Nyt saat luvan lopettaa. - Ei, te saatte luvan lopettaa!
Tulkaa.
Hyvät jumalat.
Tänään meillä on aihetta juhlia.
Rohkeutta.
Joku sanoi minulle kerran, että rohkeus on sitä, -
että pelkää kovasti mutta silti tekee oikein.
Se on hyvin viisaasti sanottu.
Täällä meillä on eräs, joka teki oikein.
Eräs, jolla oli rohkeutta kuunnella sydäntään ja noudattaa sen ääntä.
Sitä kykyä me emme saa koskaan unohtaa.
Se saa miettimään, tuleeko jumaluus verenperintönä, -
vai toiminnan perusteella.
Ruusu.
Valon lapsi.
Sinä toimit täysin oikein.
Olet ansainnut tuolin jumalten pöydän ääressä.
Ole hyvä ja käy istumaan.
- En voi. - Ruusu.
En kuulu tänne.
Saapuessani Valhallaan se oli perikadon partaalla.
Mutta ei enää.
Teidän on pidettävä yhtä. Valhallan on pidettävä yhtä.
Me ihmiset tarvitsemme jumaliamme.
Kiitän teitä sydämestäni...
Ja tästä tuolista.
Mutta haluan kotiin perheeni, väkeni ja maani pariin.
Tjalf ja Kvark lähtevät mukaani.
Ruusu.
Toteutukoon toiveesi.
Minä jään tänne.
Oletko varma?
Jos sinä lähdet, kenties täällä on tuoli minulle.
Tule, Kvark. Lähdetään.
Tämän amuletin avulla voit aina nähdä Valhallan.
Kiitos, Frigg.
Ruusu...
Kiitos.
Pidän sinua silmällä.
Ruusu!
Tjalf!
Tule tähän.
Tjalf, minulla on sinulle jotakin.
Kiitos, Ruusu.
Mikä tuo on?
Tervehtikää uutta perheenjäsentä.
Mikä sinun nimesi on?
Hän ei osaa puhua, mutta hän osaa paljon muuta.
Katsotaanko, kumpi on nopeampi?
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service